Soarta grea a unei foste profesoare: Nu am cu cine vorbi, doar cu animalele
După o viață petrecută printre elevi, singurătatea îi ține de urât la 86 de ani. Soțul și un fiu i-au murit, iar cel de-al doilea copil e plecat într-un alt capăt de lume.
![Soarta unei foste profesoare: Nu am cu cine vorbi, doar cu animalele](https://i.simpalsmedia.com/point.md/news/809x456/ebcc4cd2e5caca059b9e20f3d4250f9d.jpg)
E amarul și povara apăsătoare a fostei profesoare de educație fizică, Domnica Ursachi. Îngenuncheată de griji și neputințe, femeia stă zile întregi singură. Și doar câinele și cele trei pisici îi mai colorează viața, transmite Știri.md cu referire la tv8.md.
„86 de ani am dus în spinare, mai departe Dumnezeu știe ce va fi”.
Singurătatea îi ține de urât de mulți ani profesoarei de educație fizică, Domnica Ursachi. În curtea, unde domnește liniștea mult prea apăsătoare, unicele ființe care îi aduc o rază de lumină este câinele și trei motani. De altfel, realitate arhicunoscută în casele multor bătrâni de ai noștri, care își trăiesc ultimii ani din viață în compania animalelor.
„Nu am cu cine vorbi. Numai cu motanul și câinele”.
Femeia a rămas văduvă acum 35 de ani. Iar din cei doi fii ai săi, unul a plecat la... ceruri. Dorul e apăsător și dureros, unica alinare, fiind fotografiile.
Tot din pozele rămase își vede fiul plecat peste hotare. E drama multor bătrâni din țara noastră care nu își strâng la piept copii și nepoții.
„E la capătul pâmântului”, spune femeia. În Iakutia. Așa că de sărbătorile pascale nimeni nu îi va păși pragul. Tot de una singură, între patru pereți va fi.
A fost o viață printre elevi. Să fii profesor e o chestiune de vocație, spune bătrâna. I-a inspirat să facă sport și le-a cultivat crezul că „mişcarea înseamnă viaţă” copiiilor din Chișcăreni, la școala rusă.
„Eu dimineața când mă scol, la mine sunt atacate poliatrită. Mâinile sunt umflate că am lucrat în sala sportivă și era frig”.
Frigul din sala de sport, o realitate crudă a multor școli pe timpuri, nu i-a împiedicat să nu atingă performanțe, se laudă fosta profesoară: „Iată echipa de baschet. Este trofeul la școală”.
Deși demult timp nu mai spune „Aliniere, drepți”, în fața elevilor, totuși, păstrează cu sfințenie costumul sportiv.
De la o zi la alta, neputința e tot mai mare, se plânge femeia: „Nu pot rade o cartoafă”.
Un cuptor cu microunde la bucătăria modestă i-ar ușura viața, dar pensia nu îi ajunge pentru toate necesitățile.
„Vulpea mi-a mâncat 6 găini. E greu”.
Mai mult însă decât lipsurile, doare lipsa de puteri. Chiar și așa de cum a ieșit în curtea casei, fosta profesoară ne-a pus la treabă. Să facem... sport!
„Opa! Mi-a stat rău. Nu în zadar se spune bătrânețe haine grele”.
Am lăsat-o pe fosta profesoară la fel cum am întâlnit-o, alături de prietenii săi.
Fie că este vorba de medicamente sau alimente, asistenții sociali vin în ajutor.
„Majoritatea persoanelor vârstnice necesită comunicare și atenție. Satele Moldovei mor, cei apți de muncă pleacă. Rămân cei în vârstă”.
„Am zis că am să mor, dar să îmi cumpăr costum sportiv. Vor zice că baba a înnebunit”.
Ca orice bunică grijulie, nu ne-a lăsat să plecăm cu mâna goală.
„Câte trei mere de la o bunică bătrână”.
Cum poți dona:
SMS la numărul 9015 cu mesajul TV8
Apel la numărul de telefon fix 0900 00995
Costul unui SMS și apel este de 30 MDL (T.V.A. inclus)
* Servicii disponibile doar pentru abonații Moldtelecom
Transfer bancar (național și internațional):
IBAN: MD56AG000000022515319668
IDNO: 1020620008418
Beneficiar: AO LAOLALTA
SWIFT: AGRNMD2X
Banca beneficiară: Moldova Agroindbank
Donații de produse neperisabile puteți face la adresa: municipiul Chișinău, șoseaua Hâncești 61, Depozitul: Moldova pentru Pace (platoul Moldova Film).